DENGANG
Vi skulle aldrig have sat skilte op. Hvad fanden tænkte vi på?
Der var os selv, der førte dem hertil.
Vi prøvede at gøre noget godt. Vi var menneskelige.
Hvad er vi nu, Gareth?
NU
De virkede flinke nok, men jeg ville videre.
Vi var lige kommet, men det var sgu tid at komme videre.
Da jeg fortalte om Washington -
- trak de våben, og så gik det hele ad helvede til.
Så du Tyreese, inden du endte her?
- Nej. - Godt.
En sort bil med et hvidt kors. Jeg prøvede at følge efter.
- Men hun er i live? - Ja.
Fire af svinene er på vej herover.
I ved, hvad I skal. Gå efter øjnene først, og så halsen.
Stil jer med ryggen mod vognens endevægge. Nu!
Væk!
Vent lige.
Okay.
- Hvor mange skud affyrede I? - 38.
Hallo! Hvor mange skud?
Undskyld. Det var min første indfangning.
Når du er færdig her, så gå ud til din post og tæl patronhystrene.
- Fire fra A og fire fra D? - Ja.
- Hvad? - Lad være. Vi kan løse det.
I behøver ikke gøre det her! Der er en anden udvej.
I skal bare turde satse.
Vi har en mand, der kan standse det. Vi skal bare få ham til Washington.
I behøver ikke gøre det. Verden kan blive, som den var før.
Vi kan ikke vende om, Bob.
Vi så jer gå ind i skoven med en taske og komme ud uden.
Vi nåede ikke at lede efter den. Hvad var der i den?
Du gemte den, ikke også? Ifald det gik galt.
Klogt.
Vi skal nok finde den. Men det er for farligt at gå derud nu.
Hvad var der i den? Jeg er nysgerrig.
Og det var en stor taske.
- Skal jeg virkelig gøre det her? - Lad os gå derud.
- Så viser jeg dig det. - Det bliver der ikke noget af.
- Men det her ... - Der er våben i den.
AK-47.
.44 Magnum. Automatvåben. Natkikkert.
En compound-armbrøst.
Og en machete med rødt greb.
Den vil jeg slå dig ihjel med.
Tak.
I har to timer. Så skal vi have masken på igen.
Vi skal være færdige med at grise inden solnedgang.
Forstået.
Chuck?
Vi nærmer os. Jeg følger jer derhen og sørger for, at I får det godt.
Men jeg bliver ikke.
- Jeg kan ikke. Ikke endnu. - Du bliver nødt til at kunne.
Flere.
Skud. Måske kom de fra Endestationen.
Nogen angreb dem. Eller også angreb de nogen.
Vil vi overhovedet vide det?
Ja. Der er et andet spor stik øst, som kan føre os derhen.
Vi passer godt på. Vi skal finde nogle svar.
Ti minutter. Hvis du kvajer dig, må du klare dig selv, Martin.
Jeg kan godt tørre mig selv i røven.
Alex fattede det ikke, men jeg kunne se, at sværdtøsen ville give bøvl.
Hun lignede et våben med et våben.
- Han har sgu altid været sjusket. - Jeg bad Albert om knægtens hat.
Hold fingeren fra knappen og smid den.
Det her er ikke nødvendigt. Alle er velkomne hos os.
Hold kæft!
Sværdtøsen og knægten med hatten er vores venner.
De angreb os. Vi tilbageholder dem bare.
- Hvem har I ellers? - Kun drengen og samuraien.
- Vi forsvarede os bare. - Jeg tror ikke på dig.
Vi har folk herude i seks forskellige retninger.
Vi tænder ladningerne samtidig og lokker de døde væk. Det gavner jer.
Nej. Der er en horde på vej mod Endestationen.
De skal ikke lokkes væk. Jeg har brug for dem.
Stedet er indhegnet. De ser dig på lang afstand.
Hvis du ellers kommer forbi alle de døde.
Carol. Hvad har du tænkt dig at gøre?
Slå folk ihjel.
Hvad hedder hun?
- Hallo. Hvad hedder hun? - Judith.
- Er hun din datter eller noget? - Hun er en ven.
Jeg har ingen venner.
De andre er bare røvhuller, jeg holder mig i live sammen med.
Er kvinden også din ven?
Engang havde jeg venner. Vi så football sammen om søndagen.
Jeg gik i kirke.
Jeg ved, jeg gjorde det, men jeg kan ikke længere forestille mig det.
Man bemærker slet ikke, at tiden går.
Alt lortet vokser bare dag for dag. Man vænner sig til det.
- Jeg har ikke vænnet mig til det. - Du er jo også en, der redder børn.
Det er ligesom at redde et anker, når man er ved at drukne.
Du har været et sted, hvor der var mure, ikke?
Du har ikke måttet gøre det beskidte arbejde. Du er en af de gode.
Du aner ikke, hvad jeg har gjort.
Du er en af de gode.
Og derfor vil du dø i dag. Derfor vil den lille dø.
Eller også ...
... kan du køre væk i bilen derude og fortsætte med at være heldig.
Tror du, at du skal slå mig ihjel?
Hvorfor har du ikke slået mig ihjel? Hvorfor fanden snakker du med mig?
Tag hende, tag bilen og kør.
Jeg gider ikke det her.
Stil jer med ryggen mod vognens endevægge!
- Kom det fra Endestationen? - Ja.
Formentlig.
Måske vinder I.
Måske er din ven ... altså hende kvinden ... lige blevet nakket.
- Måske bliver jeg nakket. - Ingen behøver at dø i dag.
Altså, hvis du tror på det der -
- så er det helt klart dig og ungen, der dør.
Selv hvis stedet brænder ned til grunden.
Hvad fanden var det? Er du der?
I bliver her. Bliv her, til jeg ved, hvad der foregår!
- Skal vi bare vente her? - Vi har jo noget, vi skal ordne.
Satans.
- Er du der, Gareth? - Han er optaget.
Kan du høre skuddene? Måske er han død!
Hvad fanden laver vi her?
Det er ikke vores arbejde at bevogte stedet. Det er det her.
- Hallo. Se på mig. - Hvad?
Rick!
- Hvad fanden foregår der? - Måske er vores folk sluppet ud.
- Undskyld. - Hvad fanden laver du?
Måske kan jeg få døren op. Det lyder, som om ingen kommer og åbner.
Hold lige mund, Eugene.
Hør lige.
Min far skal nok komme tilbage. De kommer alle sammen.
Det gør de. Og så skal vi være klar til at kæmpe os ud herfra.
- De er i knibe. Så vi har en chance. - Det lød som en bombe.
- Det lyder sgu som den rene krig. - Derhenne.
- Hvad er det for nogle mennesker? - De er ikke mennesker.
Lad være. Lad ham blive forvandlet.
Hvis I møder nogen af dem, så dræb dem. Uden tøven.
De vil gøre det samme.
Vi kan løbe forbi dem. De er optaget af noget andet.
Vi er nødt til at lukke folkene ud.
Vi er stadig sådan. Det er vi nødt til at være.
Kom nu.
Vi er ens! Vi er dem!
- Væk! - Vi er ens.
Kom.
- Vi må gå tilbage. - Vi aner ikke, hvor vi havner.
Vi har ikke noget valg.
- Vent her. - Rick!
Vi behøver ikke gå tilbage.
Smid våbnene og vend dig om! Jeg vil se dit ansigt.
Nu!
Skiltene.
De var ægte. Det var et fristed.
Der kom folk og tog stedet. De voldtog, og de dræbte.
Og de grinede. I ugevis.
Men vi slap ud, og vi kæmpede og erobrede det tilbage!
Vi forstod budskabet!
Man er slagteren. Eller også er man kvæget.
Hvor er mændene, de hentede ud af togvognen?
Hvor er de?!
Og nu sigter du mod mit hoved.
Du kunne have været en af os.
Du kunne have lyttet til det, verden fortæller dig.
Lokker I folk hertil, tager deres ting og dræber dem?
Det var ikke sådan i starten. Men det blev nødvendigt.
Og vi er her endnu.
Du er ikke her. Og det er jeg heller ikke.
Nej.
Nej! Nej!
Hold dig væk!
Hold dig væk! Læg dine våben på gulvet og spark dem herhen.
Nu!
Jeg beder dig.
Du må ikke gøre hende fortræd.
Gå udenfor.
Gå udenfor! Jeg behøver bare vride, mand.
- Lad være! - Tving mig ikke til det!
Gå udenfor.
Cynthia, kom ind.
Ja. Det er sådan, det er.
Jeg gør det ikke.
Jeg gør det ikke! Jeg gør det ikke!
- Hvad er løsningen, Eugene? - Det er fortroligt.
- Vi ved ikke, hvad der vil ske. - Lad ham være.
- Fortsæt med arbejdet. - Vi bør have det at vide.
- Vi ved ikke, hvad der vil ske. - Der vil ske det, at vi slipper væk.
Jeg kunne give jer instrukserne med illustrationer og en velskrevet FAQ.
- Men løsningen ville dø med mig. - Og det vil jeg ikke lade ske.
I bedste fald træder vi ud i et inferno af kugler, ild og dødninger.
Jeg kan ikke nedlægge dødninger med knapper og fandenivoldskhed.
Men det kan vi. Og det gør vi.
Du skylder os ikke noget. Ikke endnu. Vi vil bare vide det.
Du behøver ikke sige det.
Jeg udviklede biologiske våben til bekæmpelse af biologiske våben.
Mikroorganismer mod mikroorganismer.
Øje for øje.
Der blev drukket drinks i kollegialt lag og udvekslet informationer.
Jeg kender ufejlbarlige metoder til at dræbe alle mennesker på kloden.
Vi kan ændre parametrene i Washington og udrydde hver og en af de døde.
Øje for øje.
Alt andet lige lyder det sgu rockersejt.
Lad os komme videre.
Kom! Hen til hegnet!
- Bliv ved hans side! - Af sted!
Carl! Af sted!
Her!
- Over hegnet! - Fart på!
- Kom så!
Det er her.
- Hvad fanden skal vi her? - Våben. Forsyninger.
Vi går rundt langs hegnet og gør det af med resten med riflerne.
- Hvad? - De skal ikke have lov at leve.
Vi slap væk, Rick. Det er slut.
Det er ikke slut, før de alle er døde.
Stedet står jo i flammer, og det vrimler med dødninger.
Jeg gider ikke spilde tid på det pis.
Hegnet er væltet. Enten flygter de, eller også dør de.
Var det dig?
Tak.
Følg med mig.
Judith.
- Hvad skete der? - Der var dødninger herude.
Han ville dræbe Judith.
Nej. Han er død.
Jeg var nødt til det. Så jeg gjorde det. Jeg kunne godt.
- Gad vide, om det stadig brænder. - Det gør det.
- Vi må se at komme af sted. - Hvorhen?
Langt væk derfra.
Vi snakker med ham. Men ikke nu.
INTET FRISTED
DENGANG
Mor! Mor!
Nej!
- Den der. - Nej. Ikke igen!
Det er okay. Det er okay.
Nej. Det er det ikke.
- Vi erobrer det tilbage. - Hvordan?
Vi gør det.
Man er enten slagteren eller kvæget.